![34488007](https://static.jutarnji.hr/images/slike/2024/07/27/k_34488007_640.jpg)
Teško je opisati kako se sada osjećam. Sve je to ludo, ovo je najluđi osjećaj koji sam do sada imao u biciklizmu. Ne volim se vidjeti u rekordima, statistikama i povijesti, možda ću za 30 godina razmišljati o tome, ali sada samo želim uživati u trenutku - sa širokim osmijehom na licu tako je u nedjelju, nakon dominantnog osvajanja trećeg Tour de Francea u karijeri (šest etapnih pobjeda, ukupno 6.17 minuta prednosti), govorio Tadej Pogačar.
Vožnja na kronometar naziva se još i "utrkom istine", budući da ovisi isključivo o brzini, snazi i izdržljivosti svakog pojedinog vozača, a u nedjelju je, po završetku 21. etape, istina bila bolna za dvojac koji je donekle pokušavao parirati Pogačaru tijekom posljednja tri tjedna. Slovenac je, naime, pomeo konkurenciju i završni kronometar od Monte Carla do Nice (33.7 kilometara) završio s vremenom 45.24, odnosno s 1.02 minute prednosti nad Jonasom Vingegaardom i 1.13 ispred Remca Evenepoela.
Vingegaard, osvajač Toura iz 2022. i 2023., Pogačaru je u leđa gledao i dan ranije, nakon što je 25-godišnji superstar momčadi UAE Emiratesa u posljednjoj dionici 20. etape, na usponu, 200 metara prije cilja, čudesno iz rukava izvukao novu energetsku zalihu i odjurio do pobjede sa sedam sekundi prednosti nad Dancem. Nije se radilo o borbi za ukupnu pobjedu, budući da je Pogačar i uoči te etape imao nedostižnih pet minuta prednosti, no bila je to još jedna potvrda apsolutne dominacije nevjerojatnog Slovenca, koji je bio nezasitan trijumfa i grizao je za svaki pedalj, kako u toj tako i u drugim etapama, bile one sprinterske, brdske ili na kronometar, šaljući pritom jasnu poruku kako na planetu trenutačno ne postoji biciklist koji se može mjeriti s njim.
Uz način na koji on to radi, uz dozu ljudskosti, dječaštva, jednostavnosti i pristupačnosti, to jednostavno postaje neodoljivo šarmantno
Iako je Pogačar u svom pobjedničkom govoru, kao što to savjetuje Eckhart Tolle na stranicama bestselera "Moć sadašnjeg trenutka", potpuni fokus stavio na ono što se događa "ovdje i sada", povijesnu dimenziju njegova podviga nemoguće je ignorirati. Postao je deveti biciklist u povijesti s tri osvojena Tour de Francea, a zlatno mjesto u modernim biciklističkim almanasima jamči mu činjenica da je prvi vozač u 21. stoljeću koji je povezao "Grand Tour double", odnosno koji je u istoj godini osvojio Giro d‘Italiju i Tour de France. Posljednji kome je to pošlo za rukom bio je Marco Pantani, i to 1998., u godini Pogačareva rođenja, a ukupno se takvim pothvatom može podičiti tek sedam biciklista.
- To je monumentalno. Čekali smo na takav podvig 26 godina, a smatralo se čak i da je u modernoj eri to nemoguće postići. Koliko god živim biciklizam, pratim ga, radim u njemu i izravno se susrećem s Pogačarom, također sam bio mišljenja da će se u trećem tjednu suočiti s kriznom situacijom, odnosno s padom forme, i da će to otvoriti priliku za Vingegaarda, Evenepoela i Rogliča, ali Tadej je bio nevjerojatan - za Jutarnji je list vraćajući se s Tour de Francea rekao Vladimir Miholjević, umirovljeni hrvatski biciklist i sportski direktor tima Bahrain Victorious, pa je nastavio:
- Ovo što je Tadej napravio nadilazi sve uspjehe koji su ikada postigli sportaši s prostora bivše Jugoslavije. Uz način na koji on to radi, uz dozu ljudskosti, dječaštva, jednostavnosti i pristupačnosti, to jednostavno postaje neodoljivo šarmantno i privlačno te služi kao najbolji mogući primjer kako jedan sportaš može biti veliki šampion i postizati izvanzemaljske uspjehe, a istodobno se zadržati nogama čvrsto na zemlji.
U sličnom tonu o glavnom junaku ove priče govorio je još jedan bivši hrvatski biciklist, Radoslav Rogina.
- Dečko ispisuje povijest, njegove brojke su nevjerojatne - odlučno je prokomentirao 45-godišnji Varaždinac.
U daljnjem razgovoru sa stručnim sugovornicima nametalo se pitanje o tome koji je to čimbenik koji Pogačara izdvaja u odnosu na konkurenciju i čini ga toliko dominantnim.
Kada je 2020. osvojio Tour, nije imao momčad, godinu kasnije je imao lošu momčad, a onda je UAE počeo graditi momčad za njega
- Mi koji radimo u drugim momčadima se također to pitamo; koji je to detalj, što je ta glavna stvar koja Tadeju omogućuje da bude toliko dominantan? I mi bismo pojeli dio tog kolača, probali ukrasti taj recept i primijeniti ga na naše bicikliste. To je jednostavno spoj gena, talenta i rada. U redu, ima i vjerojatno najjaču momčad na svijetu. Kada je 2020. osvojio Tour, nije imao momčad, godinu kasnije je imao lošu momčad, a onda je UAE počeo graditi momčad za njega. Nisu se toliko fokusirali na skautiranje i razvoj biciklista, nego su imali budžet koji im je omogućavao da kupe najbolje bicikliste na svijetu koji su bili voljni preuzeti ulogu pomagača, a opet dobiti svoj slobodni prostor na drugim utrkama - objasnio nam je Miholjević pa dodao:
- Kada pogledate postavu koju je on imao iza sebe; João Almeida, Adam Yates, Juan Ayuso... To su sve biciklisti čija je vrijednost iznad dva milijuna eura godišnje. Onda Marc Soler, Pavel Sivakov, njihova vrijednost je milijun eura... Kada to uzmete u obzir, shvatite da je ta momčad praktično nepobjediva. Osim odličnih biciklista, menadžment UAE-a je uspio oko Pogačara okupiti i ljude u momčadi koji ga znaju, pripremati, pratiti, razvijati, održavati i zalječivati, a raspolažu i opremom na najvišoj razini po svim svojstvima.
- Sve proizlazi iz glave, a tu su, naravno, i njegov talent i spremnost na kvalitetan rad. Kombinacija svega toga iznjedrila je rezultat. Kod njega se odmalena, još otkako je bio početnik, vidjelo da je "iz pravog tijesta". Kad je tek došao u elitnu kategoriju, međutim, govorili smo da će kratko trajati, ali on je svaku godinu napredovao i napreduje još uvijek - nadodao je Rogina.
Ima šanse da Pogačar nastupi i na CRO Raceu. Ove godine imat ćemo najjači roster dosad, kaže Miholjević
Zanimalo nas je kakva su osobna iskustva naših umirovljenih biciklista s najvećom biciklističkom zvijezdom današnjice.
- Tadej je jednostavan, bezbrižan i samouvjeren. Jedinstven je, sve shvaća kao igru, a svaki izazov i svaki novi dan na biciklu ga vesele - rekao je Miholjević, a Rogina je nastavio:
- Vozio sam nekoliko utrka s njim i moram reći da smo prijatelji. Bio sam aktivan biciklist kad je on tek krenuo i nekoliko puta sam ga dobio, a nekoliko puta je dobio i on mene, ali vidjelo se već tada da je on posebna klasa. Što se tiče njegove osobnosti, vrlo je jednostavan i pristupačan dečko, uvijek dobre volje i nasmijan te otvoren prema svima. Uvijek je spreman svakome odgovoriti na bilo koje pitanje. Sve u svemu, jedna vrlo vedra i otvorena osoba, a nisu ga promijenili ni rezultati koji su došli s godinama, što je danas velika rijetkost.
U završnom dijelu razgovora Miholjevića smo pitali i postoji li mogućnost da Pogačar ove godine nastupi na CRO Raceu.
- Ima šanse. Baš sam bio razgovarao s Andrejem Hauptmanom, pitao me kakve su etape na CRO Raceu budući da UAE dolazi na utrku. Ove godine ćemo imati jako dobar roster momčadi na utrci, najjači do sada, CRO Race će zaista biti poslastica za sve gledatelje biciklističkih utrka, a istodobno i velika čast za Hrvatsku jer će se upravo kod nas natjecati momčadi koje su bile glavni protagonisti na Tour de Francu i ostalim najvećim svjetskim utrkama - zaključio je direktor najveće hrvatske biciklističke utrke.