![Scena iz filma. ””Pokret za nezavisnost Grenlanda jak je pogotovo među mladim ljudima, Neki odbijaju govoriti danski, čak i ako ga znaju, danas je puno mladih koji danski više i ne znaju, umjesto danskog naučili su engleski.”](https://static.jutarnji.hr/images/slike/2024/07/23/k_34460697_640.jpg)
U Karlovcu, na bivšem Perivoju slobode, danas Šetalištu Franje Tuđmana, odavno stoje ostaci Spomenika palim borcima NOB-a. Taj rad Vanje Radauša miniran je 1990-ih. Na mjestu gdje je Tito 1955. otkrio Spomenik palim borcima, sinoć je na pola sata u pokušaju da se palim borcima i palim idejama vrati dostojanstvo, otkriven novi "spomenik". Zapravo je riječ o performansu kojega su Vlasta Delimar i Milan Božić izveli u namjeri da podsjete na antifašističke vrijednosti.
Kad su, na samom početku performansa, s prekrivenih umjetnika digli crno platno pred nekima od iznenađenih Karlovčana ukazali su se nagi, tijela obojenih u intenzivnu zelenu boju.
"Otkrili su nas, kao što se otkrivaju spomenici. Kao što je Tito ovdje davno otkrio Pale borce. Bilo mi je važno optimistično stajati tamo na postolju dok ponavljam riječ ‘Dostojanstvo!‘", komentira Delimar.
Bila je to jedina riječ koju su u oko pola sata dugom performansu izgovorili umjetnici. Izgovarali su ‘Dostojanstvo‘ u ujednačenom ritmu, u intervalima.
"Smatramo da bi trebalo vratiti dostojanstvo onome što je nekad bilo, a i danas je dostojanstveno. Mlađi ljudi i ne znaju što se ovdje događalo", kaže. Doduše, možda i znaju, jer nema tome dugo da su se Karlovčani okupljali i družili upravo ispod uništenih palih boraca, pričali su to i Vlasti Delimar.
"Okupljali su se kod tog zida godinama, sve do korone. Družili bi se tamo želeći simbolično da taj spomenik na neki način i dalje živi kroz njih. Oni su to zvali Pali spomenik palim borcima.
Nekad je s jedne strane na zidu bilo više Radauševih skulptura, a s druge je stajala samo skulptura seljanke koja je držala u ruci snop bilja. Na fotografiji, koju sam jedva uspjela pronaći, ne vidi se točno o čemu se radi, a nitko mi nije znao reći što je ta žena imala u ruci. Ali, bila je prikazana kao optimistična seljanka nakon Drugog svjetskog rata, žena je gledala u bolju budućnost", opisuje Vlasta Delimar.
Zašto su Delimar i Božić izabrali farbati tijela u zeleno?
"Zeleno je boja nade, optimizma. Nada da će se tu možda nešto dogoditi. Mnogi Karlovčani navijaju za to i žele da im se vrati Spomenik palim borcima NOB-a. Ovo je takozvani performans podrška. Jer, umjetnik može samo umjetničkom gestom nešto učiniti, pozvati na promjenu, i nadati se da će nas možda netko čuti. Sve je ovo, pa i performans koji smo nedavno izveli u napuštenoj karlovačkoj kavani Central, na neki način, nastavak velikog projekta koji smo radili 2003., kad smo bili odabrali desetak objekata po Hrvatskoj koji su zbog raznih razloga zatvoreni i devastirani", kaže Delimar.